Översättare: Filemon Alltid nya texter på www.Undertexter.se
- Vem är det? - Rumsservice.
- Är det ägg? - Jag vet inte. Inget är beställt.
- Vill ni ha lite vatten till de där? - Nej, nej. Nej tack.
Ni har tydligen haft en hård natt.
Det ser bra ut. Gå härifrån.
Jag tänkte göra personalen uppmärksam på det där.
Det gick inte att öppna.
Den lilla nyckeln passar till det skåpet.
Jag letade efter nötter.
Jag försöker undvika alkohol.
När jag kan.
Jag talar inte spanska.
Fyra och femtio. Ingen växel.
Nej, ni lyssnar inte. Jag sa pirater, inte amerikaner.
- Det blir Robertos år. - Jag ska träffa Lotterman.
Längst bort. Nej, nej, piraterna...
Inte nu!
Han har sin fredagskris.
Är du Kemp? Han väntade dig igår.
- Vi hade väderproblem. - Jag hörde det.
Snöstorm i New York.
- Han pratar i telefon. Kaffe? - Nej tack.
- Vad är det för oväsen utanför? - Gick du in på framsidan?
Vi använder inte den dörren. Inte när demonstranterna är ute.
- Vad vill de? - Ingen aning.
Nånting om högre lön.
De har hållit på i månader.
Hursomhelst, jag heter Bob Sala. Fotograf.
Trevligt.
Nu är han ledig.
Du kanske ska knacka mer underdånigt.
Kemp... låtsas inte om hans peruk.
Ja, Vad är det?
Är ni den som jag tror att ni är, är det bäst att ni sätter er.
Tycker ni att det är för ljust här?
- Jag har dem av medicinska skäl. - Är ni blind eller nåt?
Inflammation.
Gamla rödögat, va?
Ni kommer vid en olycklig tidpunkt. Det är en av dessa dagar...
Vi struntar i petitesserna och går rakt på sak, va?
- Det tycker jag också. - Ert CV...
Ett imponerande CV.
Ni har intressanta meriter.
Jag gillar särskilt "flytande spanska".
- Det här CV:t...det här CV:t är smörja. - Jaså?
Vi har väntat i två dagar. Nu är det för sent.
Vi har inget.
Vad är det för fel på Moburg?
Han är lika användbar som ett lik.
Problemet med den här tidningen...
...är att jag, liksom många andra, inte tycker om att läsa den.
Vi har en vikande upplaga och när jag ser mig omkring, förstår jag varför.
Brist på engagemang och för mycket sus och dus.
Så, det jag letar efter är...entusiasm och energi.
Nytt friskt blod.
Och min fråga är; hur mycket alkohol finns det i ert?
- I mitt nya blod? - Hur mycket dricker ni?
Jag antar att nivån är socialt acceptabel. Men jag ska sluta.
Då är Puerto Rico inte den bästa platsen.
Men bli inte orolig. Jag har redan bestämt mig.
Men ni får bara en chans. Jag behöver ingen fler sån fyllskalle...
...som jag kan ana bakom brillorna att ni är kvalificerad för.
Det är av medicinska orsaker. Det kan synas som nåt annat, men...
- Det ser ut som en jävla baksmälla. - Gör det?
Kom hit.
Sådant engagemang ska en man ha.
Beslutsamhet balanserad med lagom humanitet.
- Vilken sida står ni på? - Ursäkta?
- Politiskt? - Jag hänger mittemellan.
Det här är ett schizofrent samhälle, Kemp.
Två språk, två flaggor, två lojaliteter och två nationalsånger.
Vi ger dem saker de aldrig haft.
Det här är en motsträvig del av Amerika. Som en tropisk frukt i England.
Bob. Mannen jag ville ha tag i. Det här är Paul Kemp från New York.
- Vi har redan träffats. - Det där är Clive Dunhman på sporten.
Hugbert, ekonomi. Gör mig en tjänst...
Ge honom en guidning. Introducera honom för killarna.
- Jag ska visa honom rubbet. - Glöm inte biblioteket.
Låt honom vänja sig. Anteckna. Titta i det förflutna.
Kolla särskilt på bowlinghallen. Den är något extra.
Varit i Puerto Rico förut? Ni vänjer er fort. Om ni spelar bra. Öppen dörr.
Spela era kort rätt så äger ni stället.
- Vad vet ni om horoskop? - Ingenting.
Om jag kunde skriva så kan ni också. Varje dag-
-med ett speciellt stjärnhoroskop på lördagar.
Som Betty Grable och Neil Sedaka, typ.
Här har ni allt ni behöver.
- Han hette "Madame Lasanga spår". - Vad hände med honom?
- Han lämnade in. - Menar du sparken?
- De våldtog honom till döds. - Våldtagen till döds?
Det finns inte många platser här som jag inte vill besöka.
Men seglartoaletterna väster om Candado Pier är en av dem.
Våldtagen till döds?
Han dog i ett omklädningsrum. Ni är inte konstnär?
- Nej, nej. - Sluta rök mentolcigaretter.
De hjälper inte.
Jag gillar era grejer. Klippen ni skickade till Lotterman. Bra skrivet.
Vi ska talas vid.
Bottenvåningen.
De satte in en automatisk packmaskin för sex månader sedan.
Allt blir mekaniskt. Det brukade vara 50 killar här nere. Nu är det fem.
Souvenir, dag Ett.
Här finns vackra kvinnor med snusk i tankarna.
Vill du ha en burgare? Du?
- Nej tack. - Prova en... Två.
- Hur var introduktionen? - Något spänd.
Med all respekt, Paul, men han hade inget val. Hur många tror du sökte jobbet?
- En... Du. - Jaså?
Jag trodde att jag hade gjort bort mig. Mina svaga punkter.
- Som är...? - Opublicerade noveller, fejkade meriter...
- Åh, du är författare. - På sätt och vis. Om nåt publiceras.
Så nu tänkte jag få betalt för att skriva.
På El Star? Ledsen att säga det när du är på väg in-
-men tidningen är på väg ut. Och det blir snart.
- Det kommer inte att hända. - Ska vi slå vad?
Tre mot två att det är slut i juni.
- De klipper sladden. - Så, varför sätta in nya maskiner?
- Precis min poäng. Han kan inte svara. - Inte lönt att argumentera.
- Vi går och äter. - Nej, jag ska se på en häst.
Trevligt att träffas.
Ännu en natt faller över Old San Juan.
- Har du varit här länge? - Alltför länge.
- Stället är som ett gammalt knull. - Varför slutar du inte?
- Livet är fullt av möjligheter. - Jag väntar på kollapsen...
...då är min skuld inlöst. Med 3000 $ kommer jag till Mexiko.
Titta...inte...vänster. Det är en introduktion du inte vill ha.
- Vem är han? - Ett exempel på felet med vår tidning.
Han heter Moburg. Vår skribent om kriminalitet och religionsfrågor.
Lotterman kan inte sparka honom eftersom han aldrig dyker upp.
- Han verkar njuta av drinken. - Hela hans hjärna är indränkt i rom.
Jag säger det igen. Företaget är dödsdömt.
Det finns kanske tre eller fyra proffs kvar på bygget.
Vänta lite. Vem är Hal Sanderson?
I biblioteket. Vem är han?
Han jobbade på tidningen. Nu är han nån sorts PR-konsult.
Han säljer det här stället gata för gata till amerikaner.
Håller ihop med en liten fet jävel som heter Segurra.
- Jag såg honom. Vi träffades inte. - Ingen förlust.
Killen Segurra pysslar med skumma fastighetsaffärer.
Jag är inte säker var Sanderson står.
Sanderson är värd att odla. Många kontakter. Han är ett bra frilansjobb.
Det här stället gör mig deprimerad ikväll.
Bor du på Xanadu?
Kom, du får åka med mig.
Om du behöver nånstans att bo har jag ett rum.
Inte den bästa adressen. Men kylskåp och TV. 60 $ i månaden.
Låter bra. Jag ska tänka på det.
Tänk inte för länge.
- Ursäkta, sir. - Jag hoppades få mig en simtur.
- Poolen är stängd ikväll. - Jaså? Varför då?
Union Carbide har fest. En privat tillställning.
Förlåt, jag trodde inte att någon satt i.
Jag trodde att den bara flöt omkring.
- Den flyter omkring. - Gör ni samma som jag?
Jag tror inte det. Vad gör ni?
Flyr från den där hemska festen.
- Jag smet bara ut och klädde om. - Det var modigt av er.
Jag trodde att ni var en sjöjungfru. Det sägs att kusten kryllar av dem.
Jag är från Connecticut.
Min pojkvän ska hålla ett tal. Det tar exakt 21 minuter.
Då är det meningslöst att bjuda in er på en drink.
- Vad har ni? - Nej, jag menar i baren.
Meningslöst. Bäst att jag simmar tillbaka innan de börjar undra.
Vänta lite... Vad heter ni?
- Det får bli en hemlighet. - Men jag vet det inte ens...
Vilket stjärntecken har ni? Jag är en erfaren astrolog.
Försök med Fiskarna.
Varför måste hon hända mig? Precis när allt gick så bra ändå.
- Vad är det bästa med Puerto Rico? - Bowlingbanorna och kasinona.
- Naturligtvis, hon gillar tullfritt. - Spendera mer är att spara mer.
Har ni sett något av ön?
- Vi lämnar inte hotellet. - Det är riskabelt.
- Men ni trivs och har roligt? - Oh, ja! Mycket roligt!
Ha så roligt med er jävla Luger.
De här gränderna är som magneter för ölmagarna.
De väller ut från båtarna som gräshoppssvärmar.
Feta arsel.
Arsel som inte skulle känna en pil ens.
De stora vita. Förmodligen de farligaste varelserna på jorden.
Här är din baby.
- Bowlingbanor hade jag inte i åtanke. - Tills snön smälter.
Följ sedan med i flykten.
- Rött ljus! - Jag söker Kemp.
För många adjektiv, för mycket cynism. Folk vill läsa om det som är bra.
- Det är en omskrivning. - Ja, jag är medveten om det.
...Ock så kan ni kan ändra rubriken: "Tio saker som är bra med Puerto Rico".
- Så...hur går det med nykterheten? - Jag minskar.
Jag antar att ni menar: minskar storleken på flaskorna.
Hur kan någon dricka 161 småflaskor?
Ni dricker 93 småflaskor i veckan. De måste fylla på fyra gånger per dag.
- Är de inte gratis? - Nej, mr Kemp. Det är de inte.
Och inte vin och telefon heller.
Så, på måndag är ni inte längre gäst på Xanadu.
Och vad gör ni här?
Bråka inte. Jag fick röntgensvaret. Jag har mindre än en vecka kvar att leva.
Vad pratar ni för skit, svenska nolla?
Om ni bara kunde begripa att jag försöker sköta en tidning här.
Att det finns något som heter "nyheter".
Men vad er beträffar kan jag lika gärna blänga ut genom det jävla fönstret.
Vad gör ni här? Det här är en tidning. Inget för er.
Era bästa skop kom ur min hjärna. Välj era ord, annars går jag till någon annan.
Vart då? Ni skulle inte ens få arbete som flugfångare.
Ni är värdelös. Den sista löken i grytan.
Reta mig inte, Lotterman. Då blir jag farlig.
Nu vet jag varför ni är här. Avlöningsdag.
Men i ert fall uppskjuten permanent. Ni är avskedad.
Ni kan inte sparka mig. Ni är skyldig mig pengar.
Betala, annars kommer jag genom taket och gör stället till en försäkringsskada.
- Hotar ni mig? - Ta det lugnt, grabbar.
- Vill ni smaka på lite voodoo? - Idiot!
Ät dödspillret, Lotterman!
- Vi går. - Hörde ni vad han sa till mig?
Mitt blodtryck far åt fanders. Han blir min död.
Och negativet och kortet ska förstöras!
Jag vill inte se den galningen här igen. Han är en sanitär olägenhet.
Såg ni hans näsa? Som blindskrift.
De borde ha dödat honom.
Moburg är historia. Han ska härifrån så fort som möjligt.
Och så fort som möjligt...ska ni in.
- Förstår ni vad jag säger, Kemp? - Jag tror jag förstår vinken.
Fördjupa er i tidningen. Jag tror att ni har talangen och viljan.
- Ni kan få den att växa, och ni växer. - Min plats är inte den bästa för det.
Trodde ni att ni skulle skriva om horoskop, bowling och sånt för evigt?
Faktum är att jag ska flytta på er redan nu.
Ta en taxi till flygplatsen. Borgmästaren i Miami kommer hit.
Få honom att låta trevlig. Jag vill ha foton och en intervju.
Få det att fungera, Paul.
Ska ni redan lämna oss?
Jag ska flytta till en lägenhet om borgmästaren behagar dyka upp.
Planet verkar vara försenat.
Frukost? Lite hummer på stranden? 20 minuter bort?
- Jag måste vänta på borgmästaren. - Han kommer inte. Inställt.
- Så står det inte på tavlan. - Det gör det strax.
Jag ringde nyss till Miami. Vi åker och äter lite frukost.
- Jag har ett par intressanta saker. - Bäst att jag ringer in först.
Ring från bilen.
Okej. Bra. Tack.
Det finns bara två såna på ön. Kanske tre.
- Ingen sa att det är så vackert här. - Guds idé om pengar.
Vet ni varför platsen är en guldgruva? Något som inte finns.
- Vad är det? - Mark. Det finns för lite mark.
De som vet hur man gör... tjänar storkovan.
Chenault?
Paul äter frukost med oss.
Det blir tydligen en lunch.
Det här är Chenault.
- Känner ni varandra? - Jag vet inte, vi kanske sågs på planet.
Jag tror inte det. Jag flög med Boyfriend Airlines.
Gillar du hummer?
Jag kanske inte hinner. Jag trodde inte att det var så långt bort.
- Hur mycket tid har ni? - En kvart.
- Jag ska skära upp ananas. - Du borde kanske ta på lite kläder.
Hon solbadar naken.
Några i lokalbefolkningen tycker att hon är en turistattraktion.
Det förvånar mig inte. Jag menar... på ett smakfullt sätt.
Det är en privat strand. De ska inte vara här.
Sitt kvar, Paul, sitt. Vi ordnar en taxi.
Han heter Harry. Fick idén från en bok.
Paul, jag ville prata med dig eftersom jag letar någon som kan-
-fånga upp motstridiga synpunkter och göra dem till en röst.
- Du är författare, eller hur? - Vem har sagt det?
Tidningarna är fulla med skvaller.
Jag söker någon som kan hantera ord.
Och eftersom jag tror på tur, tror jag att du är rätt man.
Den jag behöver är någon med rätt sorts ögon.
- För att titta på vad? - Titta ut.
En ocean av pengar.
Du gjorde det. Dörren längst in.
Ge mig ett par minuter. Stig på bara.
Jag försökte städa upp lite innan du kom.
- Adolf Hitler talar? - Inte min. Naziprylarna är Moburgs.
- Bor Moburg här? - Han har sin uniform här.
Han är sällan här.
Som du ser, gott om plats.
Titta inte i köket. Vattnet är avstängt. Nåt fel på ventilen.
- Tyckte du sa att du har en TV. - Jag sa "viss tillgång till TV".
Killen tvärs över gränden har en TV. Jag har kikare. Hans fru hör illa.
Med fönstret öppet hör du vartenda ord.
- Nu kommer det. Vattnet fungerar igen. - Jag såg kycklingar i sovrummet.
Tuppar. Oroa dig inte, jag ska flytta dem till mitt rum.
- Vad gör du? Äter du dem? - Nej, jag äter dem inte.
Förlig vind, min pojke. Förlig vind!
Hit med dem. Ta dem, Bobby.
Han kallas El Monstruo. Han har inte förlorat på tre år.
Kom, vi är färdiga här.
Skynda på.
Vi hade flyt tills den där dök upp.
- Det blev 217 $. - Inte så illa.
- 217 $ är en jävla massa pengar. - Relativt. De är dyra att träna.
Jag har sett folk vinna 2000...10000 $ på North Beach.
10000? Varför tar han inte med sig El Monstruo dit?
Det är i trakten av Hilton Hotel.
Folk bär kostymer och blanka skor. Det finns inte plats för hans sort.
Frågan, återigen, är inte om målen, vi är för målen, utan om ändamålen.
Menar ni att Eisenhower- administrationen...?
Hur länge ska den där skammen hålla på?
Självgod jävel, berusad av sin egen rättfärdighet.
Svart är en mycket mörk sida av vitt. Nej tack, mr Nixon.
Jag kan inte lyssna längre. Han ljuger när han andas.
Föreställ dig att ljuga dig igenom hela ditt liv.
Det kan inte bli värre.
Det enda som kan vara värre är att det en vacker dag-
-dyker upp någon ännu värre som får honom att verka liberal.
Han vinner inte valet.
- Han har flinet. - Han kommer inte att vinna.
Irländaren vinner. Men de kommer inte att låta honom leva.
- Hur vet du det? - Jag gör "horrorskop."
Tyckte du sa att han kom aldrig hit.
- Han har skaffat filter. - Vadå filter?
Han tar sig in på Barcardianläggningen.
Filtren används i sista fasen i destillationsprocessen.
- Mer etanol i dem än i raketbränsle. - Hur starkt?
Mellan tummen och pekfingret, 470 proof. (235%)
470 proof alkohol finns inte.
För att vara säker måste jag först prova.
Rökning är förbjuden i extraktionsområdet.
Var inte löjlig.
Inget för socialt ändamål.
- Vill du ha? - Nej.
Inte just nu. Jag måste skriva. Har en deadline.
- Vad skriver han? - Lägger sten på den amerikanska drömmen.
- Guayanilla Bay. - Där är det dåligt.
Som ämne lockar det inte många läsare.
Jag behöver bara en. Jag tar det till Lotterman.
Hörde jag någon säga "Lycka till"?
I morse avskedade han mig på tillfällig basis, den maggoten.
Jag skulle vilja ge Lotterman något. Typ "Far år helvete -present".
Drick inte det där här inne.
Bara en klunk. Kvalitetsbedömning.
Ett mord i slow motion. Precis som på film.
Se honom flyga bakåt... flaxa med armarna i luften.
Okej, mamma. Titta på det sista ansikte du får se på den här sidan av helvetet!
Han faller, vitala organ flyger omkring...
Där rök hans arselhål.
Där flög hans kuk.
Far åt helvete, Lotterman! Du är med i en jävla B-film, och jag är dödsmaskinen!
- Ska vi ha lite Adolf? - Absolut inte.
Färdknäpp, färdknäpp, Moburg.
- Vi väntar besök. - Jag tyckte du sa han skrev en bok.
Jag sa "skrev en artikel". Och det kräver lite hålla käften.
Ödsla ingen tid på de sketna förlorarna. Landet är byggt på folkmord och slaveri.
Vi dödade alla svarta som fanns här och skeppade hit våra egna svarta.
- Och sedan tog vi hit en tvål- Jesus. - Nu går vi.
Du vet det. Jag är religionskorrespondenten.
Far åt helvete med din Jesustro.
Om Bibeln är Guds bok, varför gav han den inte till alla?
Vi lägger ut mer pengar på parkerings- automater än till mat för barn.
Läs mig inte så där. Jag har forskat i det.
12 tusen ton rostiga tunnor ligger i viken, fulla med saltsyra.
Det dödar allt i havet. Dödar fiskarna. Barnen plockar sopor.
Okej, bli inte arg. Det är hett ute.
- Vill ni ha en skotsk? - Ja.
För tio år sen...fem... För fem år sen kunde jag ha sagt "jobba på det".
Nu säger jag "låt det vara". Det är inget ni kan ändra på.
Ibland är det bäst att bara spy över relingen och fortsätta ro.
I en nötbrun solnedgång.
Ett land med mångfaldig indignation.
Tusentals blir trampade på innan ni äter frukost.
Det är inga nyheter, det är den kommersiella verkligheten.
Och, förutsatt att det inte är deras egen solnedgång, skiter alla i det.
- Ni underskattar era läsare. - Jag tror inte det.
Ni underskattar mig. Ni sa "få det att fungera". och det är vad jag vill.
- Spola La Zonga-skiten. Gör en tidning. - Ni ska få veta hur det ligger till.
Tidningen har varit i knäna på en bank sedan den startade.
Som många andra tidningar, finansieras den med annonser.
Och utan annonser blir det ingen La Zonga, inte ens papper, så därför-
-finns det ett par saker som vi inte skriver om.
- Med andra ord, ingenting alls. - Med andra ord, diskretion.
Ni är inte en utrikeskorrespondent från något främmande land, det här är Amerika.
- Det här är Puerto Rico. - Det här är Amerka.
Tror ni att nån rörmokare från lllinois vill spara i 25 år för att få komma hit-
-och läsa om dåliga tider för sockerplantager?
Det skiter de fullständigt i. Folk vill inte gunga den båt de ska sätta sig i.
Och vår läsekrets är "folk" i genomsnitt.
De bryr sig inte vem förloraren är. De vill veta vem som vann.
Vem som vann bowlingen, vann matchen, vann potten på spelautomaterna.
Se på mig, Kemp. Ni sover inte, ni är klarvaken.
- Det här är den amerikanska drömmen. - Så många hotell att ni inte ser havet.
- Ni kan se havet om du bor på hotell. - Betala för att se havet?
Vad är det med det? Ni betalar för att få vara i drömmen.
Det är ett tunt skal mellan dröm och verklighet, Kemp.
Om ni väcker dem kanske de vill ha pengarna tillbaka.
- Det är ni som är chef. - Inte riktigt.
Det redaktionella policyn på den här tidningen ägs av en dröm.
- Hal? - Nej, nej, jag är bara en vän.
- Jag tittade på båten. - Hon är en riktig liten skönhet.
- Har ni varit ombord? - Nej.
- Mycket charmig. - Vi har alla varit ombord.
Det är en underbar upplevelse.
- Ni är tidiga. - Ni har haft tur.
- Har ni träffats? - Ja, men bara förnamnen.
Art Zimburger, US Marines, god vän till mig.
- Det här är Paul Kemp, New York Times. - Åh, ni är journalisten.
Paul är författare.
- New York Times? - Han kan inte skilja dem åt.
- Lev med det. Den här killen är nyckeln. - Nyckeln till vad?
Nyckeln till diskussionen vi ska ha.
Nu är de här igen. Följ med. Kemp.
- Det här är en privat strand! - Vi är inte på den.
Nej, men vi är! Och det vi gör här är privat!
Försvinn härifrån!
Försvinn för fan härifrån! Om jag ser ditt ansikte här igen-
-kommer ett 12-kalibers hagelgevär att tala om vad du ska göra.
Apropå Satan... Om det någonsin funnits ett Satans rike, är det Sovjetunionen.
Enda sättet att klara av kommunismen, är att förgöra den.
Slå den innan den slår oss med sina förödande strejker.
Inte mer till majoren.
De letar nån som kan trycka på knappen. Den mannen är jag.
- Det är du, älskling. - Du ser strålande ut, Chenault.
Tack. Ska jag rädda dig?
Röva inte bort honom. Han är så underhållande.
Vi diskuterade Kuba, och så kom vi av spåret, eller hur?
- Paul gav oss en liberalare synvinkel. - Det finns inget som heter "liberal".
En liberal är en välutbildad kommunist som tänker negertankar.
Lite fakta för er: 76,4% av alla negrer styrs från Moskva.
Det är därför Castros resa är så lätt.
Vi borde bomba bort Kuba från jordens yta.
- Låta dess folk vila i frid. - Art... Kom vi ska äta.
- Vem är den färgade killen? - Segurras pappa.
Det är honom de väntar på.
- Tack för mina rosor. - Jag trodde inte att du skulle se dem.
Naturligtvis såg jag dem.
Paul, kan du göra oss sällskap?
- Hur står det till, sir? - Mr Kemp, trevligt att träffas.
Jag vill börja med att säga att det här mötet är informellt.
Och förresten, oroa er inte för Lotterman, klart?
Lotterman? Vad fan har han att göra med New York Times?
Mr Kemp skriver för olika tidningar. Ibland för vår tidning.
- Vad han gör på fritiden är hans affär. - Så vill jag ha det.
- Vi vill att ni skriver för oss. - Jag har förstått det. Om vad?
Kort sagt, vi vill göra något-
-och få folk med på det. Det kan vi få på olika sätt.
Jag ska berätta hur sånt här fungerar.
Anta att du vill höja skatten med 5 %.
Det smarta sättet att göra det på är att föreslå 10 % höjning.
Alla protesterar och skriker, du erbjuder eftergifter.
7 %?" "Inte en chans", säger de. "Okej, låt oss vara vänner", säger du. 5 %.
Bingo! De tror att de har vunnit. Du har fått de 5 % som du ville ha.
Samma sak gäller fastigheter.
Du vill bygga 5 hus, du ansöker om bygglov för 50.
- Hur många vill ni bygga? - Inget. Vi vill bygga ett hotell.
Häromkring skulle det knappast märkas.
- Det är inte häromkring. - Det är på en ö.
Det är känsligt av skäl jag inte ska redogöra för nu.
Ingen vill se paradis fyllt av hotell, men alla kompromissar gärna för ett.
Det krävs smart skrivande i olika noggrant utvalda artiklar.
- Är inte sånt där olagligt? - Mr Kemp, det var en olämplig kommentar.
- Var ligger ön? - Det kan jag inte tala om. Inte än.
Diskretion är A och O, Mr Kemp.
Vill ni vara med, måste ni skriva på. Vi har ett möte i morgon på Hals kontor.
Om ni vill vara med i ett mycket spännande projekt, följ med.
En man utanför med en rolig liten bil söker Paul.
Ursäkta mig, mina herrar. Jag måste rusa.
Kan du inte stanna? Sjöjungfrur kommer fram i månsken.
Från första ögonblicket förstod jag att det skulle bli något mellan oss.
- Som kallas hennes fästman. - Gud, jag är så hopplöst kär.
Blanda inte ihop kärlek med lust, eller fylleri med omdöme.
- Vill du ha ett gott råd? - Om det handlar om henne... Nej.
Håll dig bort från henne. Och från Sanderson.
- Du är ute på djupt vatten. - Han gav mig inget om den där bluff-ön.
Jag vill bara smaka läppstift och knulla.
Du är helt ute och cyklar. Hon knullar en annan.
Och, som jag förstår det, ska de gifta sig.
Du kommer inte ens att bli inbjuden.
Jag begriper det inte. Vi är tillbaka där vi startade.
Det är samma Cabrones som vi passerade för tio minuter sen.
Vi behöver vägvisning. Vi åker in där och äter en bit mat.
Nej. Snälla, nej.
Jag har inte gottat mig hela dan och mumsat hummer med bovar. Jag svälter.
Två öl, två rom, en biff.
- Köket har stängt. - Okej då, två öl och två rom.
- Och en biff. - Stängt, mister.
Det struntar jag i. På skylten står det "Mat till midnatt". Och jag vill en biff.
Flickan av träsket.
- Vi behöver en karta. - Vet du vad jag tror?
- Vi dricker för mycket rom. - Det finns inget annat sätt.
Jag ser dubbla askkoppar och dubbla saltkar.
Du har fått Moburg- seende.
Jesus, det är bedrövligt. En inblick i hur det är att vara alkoholist.
2 $. Ni betala och ni gå.
- Jag ser ingen biff. - Ingen biff.
- Vad menar du, ingen biff? - Jag tror att han menar "Ingen biff".
Köket är stängt. Det går inte att ordna.
Du vill inget veta om min dåliga dag, och jag vill inget veta om din.
Ta hit biffen som den är. Jag äter den rå.
Två dollar. Ni betala och gå.
- Reta mig inte. - Betala nu, annars ringer jag polisen.
Om du inte försöker servera mig biff, kan du försöka dra åt helvete.
Det förefaller mig som om dåliga vibbar utvecklas.
- Ett par kufar där borta ger oss ögat. - Bli inte paranoid.
- Han ringer. - Efter vad?
Beställa mat på en restaurang? Vi får hoppas att han kom till FBI.
Vad är det? Vad flinar du åt?
Jag flinar inte. Jag upprätthåller en avspänd min.
En man kom just in och han har goda skäl att betrakta oss i ett negativt ljus.
Mig. Och han har just fått syn på mig.
Och han vill hämnas på den vite mannen.
Vad fan pratar du om?
Vad sägs om han med tanden?
- Han med ögat? - Precis samma.
- Ska vi gå eller springa? - Gå.
Jag knuffar igång bilen.
Vi går och hoppas att han blir lycklig.
Låt mig slippa se strålkastare.
Snälla, låt mig slippa se strålkastare.
Jag ser strålkastare.
- Pedalen i botten. - Var tror du den är?
- Kan du köra fortare? - Jag kör så fort den går.
De kommer att döda oss! De kommer att döda oss!
Beredd att springa. Åt olika håll.
Ge mig brygden! Ge mig den jävla brygden!
Jag såg just Moburg. Jag tror att han såg oss.
De har någon sorts nattdomstol.
Han säger att vi var vilda bestar-
- som sprutade brinnande bensin på en av hans poliser.
- Åh Gud, vi blir dömda. - Har ni något att säga?
Ja, ers nåd, det har jag.
För det första, killen som är fängslad med mig, har jag aldrig sett förr.
För det andra vill vi ha en översättning av åtalet.
- Ni hörde vad de sa? - Ers nåd, jag hörde folk tala spanska.
Vilket språk tror ni att vi talar i det här landet, mister?
- Han är inte med oss. - Polisen vill få en fällande dom.
Lämnade ni Café Cabrones utan att betala?
Satte ni eld på en polis, ja eller nej?
Tyvärr, ers nåd, kom han i vägen för flamman.
Vi skulle aldrig hälla bensin på huvudet och skratta som vi gjorde.
- Det var inte som han sa. - Som han sa?
- Ni säger att ni inte talar spanska. - Mr Kemp talar inte spanska.
Han får många tillfällen att lära sig. Anklagelserna mot er är grava.
Våldsamt motstånd ger ett år i fängelse. Förutom anfall med dödligt vapen.
Det här fallet går till högre instans.
Jag inmanar er båda i häkte i 30 dagar.
Med er tillåtelse, ers nåd.
- Varsågod, Mr Sanderson. - Tack, ers nåd.
Min avsikt är inte att avbryta processen, men om dessa herrar ska häktas-
-skulle jag vördsamt be om en kort paus för att kontakta deras advokat.
- Som är vem? - Alfredo Quinones.
Jag måste givetvis väcka honom. Men med tanke på dessa herrars betydelse-
-är jag säker på att han gläds åt att komma ner hit kl 3:00 på morgonen.
- Hur mycket måste han betala? - Omkring 1000 $ per skalle.
- Jag kan inte tacka dig nog. - Kom inte för sent.
Helvete!
Vi måste rädda bilen.
Inte nu. Vi gör det senare. Jag har ett möte.
"Senare" finns inte. De har redan haft den i 12 timmar.
Jag vet vad de jävlarna kan göra. De kan slakta ett tåg på 12 minuter.
Vi har tur om vi hittar en oljefläck.
- Hur lång tid tar det? - Hur ska jag veta?
- Jag får inte bli sen. - Jag förstår inte varför du går alls.
Den där killen är dåligt sällskap. Han är en manipulativ skit.
Nu äger han oss, den jäveln.
Min tunga är som...
- Som en handduk. - Vill du ha en öl?
Vill jag ha en öl?
Nej, det vill jag inte.
Aldrig mer alkohol.
- Vad i glödheta är detta? - Framsätet är borta.
Ingen större skada. Eller hur?
Vet du vad, jag har en lysande idé.
- Vad är det där? - För högt tryck på axeln.
- Försök att flytta dig framåt lite. - Kommer en vecka för sent.
- Vad gör du? - Plötsligt inser jag att jag gillar dig.
Vad menar du med vad jag gör? Det är nåt fel på axeln.
Herregud, det är polisen vi tuttade på.
Försök att se ut som vanligt.
Sväng in till höger!
- Var? Det finns inget höger. - Var som helst!
Där är han. Paul, kom in.
Ursäkta. Det blev förvecklingar. Jag måste gå hem och börja om dagen.
Så är det. Vissa dagar är två nummer för små.
Några av oss var tvungen att gå. Men mr Zimburger känner du.
Mr Green, First National Maritime Bank. Vill du ha kaffe?
Jag tycker att vi har kommit långt, Hal. Jag måste gå.
Sätt dig, Paul.
Som ni kanske vet, mr Kemp, ägs ön av den amerikanska regeringen.
En del av den hyrs som målområde av marinen.
- Vi vet från interna källor... - Är det så jag kallas?
...att regeringen ska säga upp avtalet-
-och ön vaknar upp som 83 kvadrat km storslagen orörd mark.
Gnugga dig i ögonen. Karibiens vackraste stränder.
Orienterade runt en helvetes vacker småbåtshamn.
- Jag trodde att det var ett hotell. - Till att börja med.
En fot i dörrspringan. När vi väl är igång ligger marknaden öppen.
- Ni verkar oroad, mr Kemp. - Han är inte oroad.
Paul och jag hade en knepig liten natt. Eller hur, Paul?
Ingen av oss fick sova ordentligt.
- Jag måste gå, grabbar. - Vi lämnar resten till er mina herrar.
- Har Mr Kemp undertecknat? - Ska göra det nu.
- Vad...vad skriver jag egentligen på? - Det är bara ett sekretessavtal.
Så att vi alla sitter i samma jacuzzi.
l fall någon skit flyter upp... om ni förstår vad jag menar.
Kom, vi går hit bort.
Varsågod.
Bara en teknikalitet. Ett löfte om att inte prata med någon om projektet.
- Hur är det med huvudet? - Tungt.
- Tack än en gång för att du borgade. - Det höll tack vare min kännedom.
Bättre än en massa obehagliga minnen.
Det här stället är ett hav av pengar. Ofattbara pengar.
Nästan alla stora företag gömmer sin kassa till havs.
Och det är goda nyheter för oss, eftersom vi är stranden.
Inte en enda dollar, som intjänas i Puerto Rico, beskattas.
- Ingenting? - Inte en penny. Kemiindustrin-
-oljeföretag, gruvindustrin. Det finns koppar värt 12 biljoner $-
-i bergen mindre än 30 km härifrån.
Ett dussin biljoner $.
Och det är människor som jag som vet hur man kommer åt dem.
Med andra ord...
Jag behöver inte bryta benen av mig för att komma över tusen $.
När du inte var här planerade vi in en resa för dig, med Zimburger.
Ni flyger ner på morgonen. Hoppas det är okej.
Vad behöver du, Paul?
På grund av resan med Zimburger, är det möjligt med ett förskott?
Jag ville inte fråga, men Lotterman är ojämn med löneutbetalningarna.
- Jag behöver en bil. - Har du ingen bil?
Ingen tillförlitlig. Plus att jag snart måste hitta en bättre lägenhet.
Det kan du få hjälp med. När du är tillbaka ska vi leta något med utsikt.
Carol, vad vi har i garaget?
Nej, nej, nej, nej, inte den.
Ja, det är bra. Okej, tack.
Nu har du en bil. Hon ger dig nycklarna på vägen ut.
Känns som 500?
Ja. Tack.
- Hur ser din eftermiddag ut? - Ett halvfärdigt horoskop.
Kan du göra mig en tjänst? Åk ut och hämta Chenault.
- Hon behöver vara här vid 6-tiden. - Okej.
Så...den här?
Eller... den här?
- Vad är det för, en fest? - Det är till karnevalen.
Sa han inget om den?
- Nej. - Åh, du måste komma.
Vi ska hålla till i båten.
- Han har inte bjudit mig. - Det är inte hans karneval.
Den här.
Hm...jag tyckte bättre om den förra.
Ja.
Gillar den här bilen.
- Gav han den till dig? - Jag skulle önska.
Snabb.
Ska vi slå vad?
- Slå vad om vadå? - Att du skriker före mig.
Att jag skriker före dig, i förhållande till vad?
- Hur fort går den? - Jag vet inte.
Det är vadet.
Jag har redan kraschat en bil idag.
Det är okej. Jag kan ju sitta där i foajén och vänta på honom.
- Vad får jag om jag vinner. - Det får du veta om du gör det.
Kom, jag kör dig tillbaka.
- Jösses, var fick du tag i det här? - Minns inte. Jag har undvikit Lotterman.
- Du har mig att tacka för friheten. - Tack.
Jag försöker sätta ihop min totala ångest och oro till en klump.
- Jävligt att vara utan bil. - Jag har skaffat oss en bil.
Chevan där nere. Den tillhör mr Sanderson.
Än sen? Jag måste gå och skriva det här.
Jag vet inte vad som händer. Han flippar ur och vi är nere i 12 sidor.
Bäst att du gör det! Ser jag ert jävla ansikte här igen, låser jag in er!
Vart ska ni krypa, Sala?
- Mörkrummet. - Polisen söker efter er.
Och det är inte bara ert tryne i tidningen!
Vilken vecka. Det är nog, jag ska härifrån.
Enkel biljett till det jävla Mexiko.
Jag ska göra en resa i morgon. Till Sandersons ö.
Jag hinner tillbaka till karnevalen.
- Karnevalen i Saint Thomas, du vet. - Jag vet.
Varför inte följa med mig? Ge polisen några dagar att glömma.
Våra grabbar. 12-tums Naval, 20 km ut.
- Ingen bor här? - Ingen som stannar.
- Lazar! - Mr. Zimburger.
Det här är mr Lazar, vår outnyttjade arkitekt.
Jag assisterar mr Green, First Maritime Bank.
- Hur var namnet igen? - Bob Sala.
Från American Travel Writers Association.
Mr Kemp förbereder vår broschyr.
"Önskar att ni var här."
Öl finns i kylen. Jag har allt här intill.
De här är de viktigaste hotellen.
22 våningar. Kontroll över bukten, kan man säga.
Varför olika färger?
Blått är för allmänheten, rött är för investerarna.
Lyxvillor, havslägenheter...
Marina.
- Parkering för 2000 bilar. - Det finns inga vägar.
Fan, Lazar, du glömde vägarna!
Vi ska bygga dem. Vi ska bygga dem.
Nu ska vi ha oss lite lunch.
10.000 servitörer, pigor, pickolos, vaktmästare, kontorister.
- Plus horor för fettot. - Svårt att tro att de skulle göra det.
Jag snackade med den där arkitekttypen.
- Du kan åka med honom till Saint Thomas. - När?
Hur ska jag veta? När han är klar här.
Du vet vad Oscar Wilde sa?
"De vet priset på allt men värdet på inget".
- Två rom. - Jag trodde du hade slutat.
Firar min viljestyrka.
Kom, vi går häråt.
Hej, Rosie är sångerska.
Paul!
- Var är Hal? - Båten.
Hjälp mig att hitta min flickvän.
Hej! Hur har ni det?
Försiktigt.
Bra. Ta lite champagne.
Hej, kapten. Hej.
Tog du med Sala till ön?
Det borde du inte ha gjort, Paul. Det är därför vi har ett sekretessavtal.
- Han är inte intresserad. - Hans mun går som en AP-sändare.
Han hade inget där att göra. Och jag begriper inte vad fan han gör här.
Du är väl inte sur på oss?
Jag tänker bara.
- Vad är det för bok? - "The Rime of the Ancient Mariner."
Skrevs 1797 av en som hette Coleridge.
Han var 25 år när han skrev den.
Jag har släpat runt på en skrivmaskin i 10 år.
- Jag har inte skrivit nånting. - Du har skrivit böcker.
Nej. De hade ingen röst.
Jag vet inte hur jag skriver som jag.
- Det gillar jag inte. - Nej, jag tycker att han är okej.
- Jag håller med. - Rätt ska vara rätt.
Tack för ikväll. Vi kanske ses i stan.
- Vart ska ni gå? - Hennes kompis spelar i ett band.
- Vi ska gå och lyssna lite. - Vi vill följa med.
Jag ska omformulera det. Vi vill inte följa med.
- Jo, det vill vi. Vi tjejer vill dansa. - Dansen är i morgon.
Varför gå på karneval om allt är förplanerat?
Jag vill dansa, och om du inte vill så går jag med dem.
- Där fick hon dit dig, Hal. - Sätt dig. Du är berusad.
Än sen? Det är alla andra också. Kom.
Kom, vi gör det. Det kan bli trevligt.
Cuidado. Försiktigt. Då är vi framme.
- Ska ni gå? - Ja, vi är nöjda.
Vänta. Vi följer med. Jag ska bara hämta Chenault.
- Vill du ha rom eller öl? - Öö...båda.
Vi ska gå. Vi ska gå.
- Va? - Natalie sticker, vi följer med.
- Kom, kom. - Nej, nej, nej, nej.
Chenault, kom hit. Vi sticker.
- Chenault. - Sluta!
Chenault, kom hit! Chenault!
Släpp mig, din jävel!
Vill du jävlas med mig? Vill du veta vem jag är?
Din jävel! Vill du veta vem jag är?
Du är en död man! Släpp mig!
- Du är en död man! - Glöm det.
- Vi ringer efter en taxi. - Far åt helvete
- Jag måste hämta flickan. - Hon har det bra. Vi har stängt.
Du döv? Jag sa att vi stängt.
Meningslöst, Paul. Meningslöst.
Jag har letat överallt.
Jag gick till polisen.
- Och...? - Vi gick upp dit.
Ingenting. Ingen där. Förutom en gammal kvinna med en mopp.
Hon var till mer hjälp än polisen.
"Vad kan vi göra om er flickvän gillar nån annan?" sa han.
Det har han rätt i, Paul.
Hon är inte din flickvän.
Kanske...kanske hon har gått tillbaka till båten.
Har du... Har du försökt med båten?
Nej. Jag tror inte att han skulle släppa henne ombord.
Är hon med dig? Är hon med dig?
Sköt era egna jävla affärer.
Jag vill ha nyckeln. Till Chevan.
Ni gjorde bort er, Kemp.
Allt är bara rost.
Jag har sett bättre däck användas som fendrar.
Ska ni ha den eller inte?
Jo, vi vill ha den.
Alla dök upp för att få sin fredagscheck.
Ingen check, ingen Lotterman.
Så jag vände och besökte hans oförlåtligt fula fru.
- Hon sa att han har åkt till Miami. - Varför då?
Du vet inte. Jag vet inte.
Men svartfötterna är tillbaka.
När Morell slutade blev tidningen sämre.
- Är det något på gång? - Vi behöver en ny säck.
Kanske jag kan väcka ert intresse för något annat.
Som vadå? Döden?
Som den kraftfullaste drogen i historien.
Jag har inte mandat att avslöja något.
Allt jag kan berätta är att drogen är så stark...
- ...att de ger den till kommunister. - Vilka gör det?
- FBI. - Varför skulle de ge kommunister droger?
Det kan jag inte hjälpa dig med.
Du tar det som ögondroppar.
- I ögat? - Som jag förstod det.
- Du ser saker. En annan verklighet. - Hur mycket vill du ha?
Det följer med motorcykeln om du gör mig en tjänst.
Vilken tjänst?
Jag vill att du följer med mig till badrummet.
- Han är din man. 50 $, riktigt?
Han vill att jag ska se på hans kuk. Jag vägrade blankt.
- Varför vill han det? - Säger att det är nåt fel med den.
- En gentlemannasak. - Jag gör det inte!
- Okej, ge tillbaka drogerna. - Nej, vänta.
Jag ska titta på den.
Jag ska titta på den i spegeln.
Är det "clap"? (gonorré)
En stående ovation.
- Ser du nånting? - Nej.
Inte jag heller.
Vi ger det fem minuter till.
Problem att klara ekonomin? Då behöver ni Långivaren. Just det.
Ring Långivaren nu.
Hur lång tid har det gått sedan vi tog det?
Jag vet inte.
En stund.
Lurendrejeri, eller hur?
Är det lurendrejeri?
Jösses.
Din tunga är som ett monster.
- För Guds skull, håll den ute. - Vad pratar du om?
- Din tunga tillhör Satan! - Är du skvatt galen?
Håll den ute!
Om du stoppar tillbaka den i munnen, dör du.
Vi måste slänga den i vasken!
Du skrämmer mig. Sluta! Jag blir rädd!
- Det blir jag också. - Du är hög, din idiot.
Drick lite rom.
Jag trodde skulle flippa ur där inne.
- Vad tog vi? - Jag vet inte.
Vi behöver få tag i mer.
Det är förklaringen.
- Är det inte? - Förklarar vadå?
Världen.
Och oss.
Jag undrar vad du tycker om våra olika världar.
Han sneglade på mig från sidan och sa:
"Människor är de enda varelser på jorden som behöver en Gud".
"Och de enda levande som beter sig som om de inte har någon".
"Tillhör världen ingen annan än dig?"
Och när han sa det, blev jag förvånad.
Inte på grund av den som talade. Utan jag förstod äntligen kopplingen-
-mellan barnens rotande efter mat och de blanka plåtarna på bankdörrarna.
Vi måste gå.
Shh. Kom in.
Kom in.
- Vi måste gå. - En minut.
Jag väntar på dig där nere.
Trevligt att ni visar er här.
- Jag har täckt karnevalen. - Jag har hört annat.
- Ni gör extraknäck för Sanderson. - Jag gör vad?
- Extraknäck för Sanderson. - Var är Segurra?
- Mr Segurra är inte längre med oss. - Jag har en story.
Som ni ser är jag upptagen.
Det är mycket viktigt, det handlar om Mr Segurra och Mr Sanderson.
Så här viktigt är det: Jag har 21 jobb på linan och en tidning som går under.
Tryck det här och ni får läsare. En planerad bluff.
Bokstavligt plundring av ett paradis. Tusentals kommer att sopas ned i havet.
Ni är knepig, Kemp. Det handlar inte om dem, det handlar om er.
- Det kallas journalistik. - Få mig att skratta.
Jag bad er att sluta dricka, ni kunde inte ens behålla ett rum.
Varför tror ni att ni arbetar här? Ni är allt som är fel med en journalist.
Och ni är felet med den här skitblaskan.
- Instämmer enhälligt. - Varför inte hålla igen den, Moburg?
Ni är ett slöseri med mänskliga spermier.
Dö en obeveklig långvarig och plågsam död!
Njut av henne.
Fixade lite te.
- Du borde försöka sova. - Jag stal din säng.
Det är okej. Jag ska skriva lite.
- Jag är så ledsen. - Var inte ledsen.
Du har gjort mig den bästa tjänst någon kan göra.
Det är ingen dröm, Chenault.
Bara en pisspöl med girighet som sprider sig över världen.
Läsare, jag vill lova er en sak.
Jag vet inte om jag kan uppfylla det i morgon eller ens dagen därpå.
Men jag ska tala om för de jävlarna...
...att jag inte har deras bästa för ögonen.
Jag ska försöka föra mina läsares talan.
Det är mitt löfte.
Och det blir en röst som är gjord av trycksvärta och vrede.
- Sätt dig. Jag har gjort kaffe. - Åh, tack.
En till dig och en till mig.
Inget bra start på dagen.
- Vad är det här? - En stämning.
Det betyder att de kan arrestera oss vilken minut som helst, om de så vill,
- Vi behöver tala med en advokat. - Vi har inte ens en telefon.
Jag känner en gammal spansk advokat. Han är skyldig mig en tjänst.
- Klä på dig. Vi behöver ge oss iväg. - Vattnet la av. Jag har tvål överallt.
Skit i det. Jag ska se vad jag kan göra.
- Vad är det för? - Det är Hal.
Han hade satt upp ett sekretessavtal och nu utnyttjar han det... Här.
- Du vet att han är en skurk, Paul. - Och vi får stämningen.
- Vad är det? - Det är... Hitler.
- Det är över. - Vad är?
De har stängt ner oss.
Han bara stod där och ljög för oss.
Han har sämre moral än en uttjänt kassaapparat.
Det var för att slippa avgångsvederlag.
- Vi vet alla varför, Charlie. - Vad kan vi göra?
Det finns inget vi kan göra förutom att anmäla honom...
- ...vilket är meningslöst. - Jag håller inte med.
Vi ska slå tillbaka och spika upp den jäveln på hans egen dörr.
- Och hur ska det gå till? - Genom att trycka en tidning.
Vi har tonvis med stoff om Lotterman och andra kryp med handen i syltburken.
Det blir kanske den sista någonsin, men vi ska visa vår stora ilska.
Vad pratar du om? En tryckning kostar 2.200 $.
- Vi tar in svartfötterna. - De vaktar för pengar.
- Du är naiv. - Vi har inte ens pengar till en drink.
Det är inte värt mödan. Det här har varit på gång länge.
- Inse att det är över. - Den här usla skittidningen duger bara-
- att slå in fiskrens i. - Plus att vi är lockoutade.
Jag tycker att vi bara går in.
Är någon med mig?
- Bob? - Du vet jag är med dig.
Vi har inte betalat räkningen.
Var är Chenault?
Hon har åkt till New York.
Hon lämnade mig 100 $. Otroligt.
- Hon hade inga pengar. - Du borde använda dem för att åka dit.
- Rödögon för 50 spänn. - Nej.
Jag ska inte åka nånstans.
På ett eller annat sätt ska jag få tidningen tryckt.
- Hänga ut den jäveln, sedan kan vi dra. - Inse fakta, Paul.
Inget jobb, inga pengar, ingen flicka. Och en arresteringsorder.
Det är ingen tävling. Donovan har rätt, det är inte värt mödan.
Jag är inte Donovan! Och jag är inte som de andra.
Nästa gång någon liten fet idiot börjar jävlas, kommer jag att jaga honom.
Hela vägen upp till Vita Huset.
Jag vill bara vinna för en gångs skull. Ett ark.
- Du kommer inte långt med 100 $. - En del svartfötter gör det gratis.
- Vi behöver 20 killar, plus skåpbilar. - Nej, nej, allt du behöver är 2000 $.
Vi har slut på rom.
Som om Gud, i ett anfall av avsky, har beslutat att utplåna oss alla.
Ja, tuppen gol tre gånger.
Vad sägs om El Monstruo?
Satsa 100 $ på El Monstruo.
- Hur vet du att han bor här? - Jag såg honom komma ut.
Bäst att du låter mig göra det här på egen hand.
Om han har den, ska vi ta med den till pappa Nebo.
- Vem är det? - Min häxdoktor.
Hon är androgyn.
Stanna här! Stanna här!
På dagen kör hon sopbil.
På natten blir hon Papa Nebo, det tvekönade dödsoraklet.
När tillstånd beviljas av Papa Samedi, kyrkogårdsföreståndaren...
...går hon dit och gräver upp ett lik.
Vissa organ i de nedgrävda liken...
...är oumbärliga för användning i voodoo.
- Det är humbug, eller hur? - Hon botade min kuk.
Hon vill veta vad ni vill.
Vi vill att hon ska ge styrka till den här tuppen.
Vi vill ha den välsignad. Och att alla som försöker skada den...dör.
Ta fram fågeln.
Hon säger att ingen fågel på jorden kan utmana denna tupp och överleva.
- Tjusigt. - Är hon bra på förbannelser?
Ganska bra.
Vi vill ha en förbannelse på Sanderson. Må hans kuk ramla av.
Och den där jäveln på banken, Green. Mr Green.
- Jösses! - Förbannelsen är aktiverad.
Okay, kom igen!
- En nere. Två kvar. - Okej. Jag ringer till Moburg.
Svara. Svara.
Han är inte där.
Det måste han vara.
Han är inte där.
- Var har du varit? - Ledsen. Jag hörde inte telefonen.
- Hur går det? - Vi vinner. Vi vinner.
Är alla där? Är alla där?
- Jo, alla är här. - Hur är det med skåpbilarna?
- Hur är det med skåpbilarna, Moburg? - Jo, ja, ja, skåpbilarna.
Hörde du det där? Vi är på väg.
Vad fan är det fråga om?
Han sa att han hade killarna.
"Alla krav mot de tidigare ägarna kommer att vara..."
"Signerat på uppdrag av First Maritime Bank, Miami."
Sandersons kompis, mr Green.
Ledsen, Paul.
Jag visste inte hur jag skulle säga det.
De...de har tagit härifrån alla maskiner.
Inte allt, bara de delar som är viktiga.
Jag ska släppa in er.
Allt jag ville ha var en förstasida.
Förmodligen var det bäst. Förmodligen hade det inte fungerat.
Hur mycket...hur mycket vann ni?
Strax under 6000 $.
- Åtminstone kan ni betala stämningen. - Åt helvete med den.
Här har vi gjort vårt.
- Det är över. - Det går ett Pan Am vid midnatt.
Jag tar inte den risken.
Jag tycker att den här ön är skyldig oss en båt.
Och jag ska fan ta en av Sandersons.
Känner du?
Lukten av skitstövlar.
Men också en lukt av sanning.
Jag känner lukten av trycksvärta.
Jag måste åka tillbaka med tuppen.
Hitta dig en förlig vind.
Alltid nya texter på www.Undertexter.se